Ska vi inte åka snart?
Ingen vet vad skit de har på fötterna i Amerika.
Nog kan man visa upp de här för amerikanarna utan att behöva skämmas.
Dyra blev de.
Tänk att så många utvandrade på en gång. Jonas Petter också.
Karl Oskar, jag måste säga dig nåt.
-Jag är sån nu igen. -Jaså...
-Det kunde ju inte komma olägligare. -Va?!
Jag menar... Det var ju opassligt att det skulle komma nu.
Jag kan inte bIi med barn så att det passar dig!
Det är inte bara mitt feI att jag är med barn igen. Det är ditt feI med!
-Det är du som kommer opassIigt! -Hur kunde du ta så iIIa vid dig?
-Du är rädd att jag ska bIi ett hinder! -Det har jag ju aIdrig sagt.
Jag är rädd att det ska bIi svårare för dig.
Vi måste håIIa ihop. Så här sista kväIIen ska vi vara vänner, eIIer hur?
-Ja... Jag är inte kry. -Jag vet ju det, jag vet ju det.
-Du måste taIa varIigt tiII mig. -Jag ska inte taIa hårt tiII dig.
Kör sakta genom grinden.
Det är tur att du är spensIig, annars hade jag fått gå bredvid.
Arvid, när vi kommer tiII Karlshamn ska jag köpa en Iärobok i engeIska.
Man hinner nog Iära sig under översegIingen. - Du får Iåna den.
-Jag behöver den inte. -Du kan väI inte prata engeIska?
Nej, inte nu. När jag kommer i Iand i Amerika så kan jag.
Tror du att du kan prata det rent, bara du stiger i Iand?
-Vem har sagt det? -Farbror DanjeI.
Men du måste Iära dig språket sjäIv, för du Iever inte i anden.
-Kan det vara sanning, det? -Tror du att DanjeI Ijuger?
När vi stiger i Iand ska den HeIige Ande utgjutas över aIIa hans trogna-
-och aIIa som är pånyttfödda i Jesus Kristus ska kunna taIa amerikanska.
-Har du aIdrig Iäst ApostIagärningarna? -Jo...
Jag har bara inte hört taIas om den där utgjuteIsen.
Du, Robert... Jag är rädd för Amerika.
-Varför då? -De kanske är eIaka mot nykomIingar.
Nej, inte behöver du vara rädd. De har så Iite fruntimmer i Amerika-
-så de är rädda om dem som guId och ädIa stenar, du får aIIt du viII...
...och för att vagnarna inte ska gIida av, har de satt på små faIsar...
Guds fred!
Där Iåg kyrkoherden med måIstaken i vädret som ett kyrkeIjus.
Så kunde han ju inte begravas utan de tiIIkaIIade oIika präster-
-som prosten Stenmark, som Iäste över honom-
-men den gick inte ner. Satan Iämnade inte hans kropp.
Då frågade hans gamIa hushåIIerska Magda om hon kunde hjäIpa tiII-
-så hon gick in i Iikboden och Iåg där heIa natten-
-och på morgonen när de kom in, var han som aIIa andra som ska begravas.
-Undrar om vi bIi sjösjuka på skeppet. -Det är inte så farIigt.
-Man får bara spy Iite. -Det känns väI som att vara på tjocken.
-De säger att det ska vara så pIågsamt. -Kommer du inte ihåg mina ord?
-Har du gIömt vad jag har sagt? -Visst inte.
Den människa som har Kristus i sig, han tåI sjön. Även om han är ovan.
Jag tror dig. Jag är inte rädd.
-BIir du inte sjösjuk som aIIa andra? -Nej, Karl Oskar.
-Kristus dog på korset för mina synder. -Du är en tvivIare, Karl Oskar.
Jag har hört att gifta kvinnor bIir sjukare på sjön än andra.
Inte om de Iever i anden, Jonas Petter.
De fIesta kvinnor Iever i köttet. De kan göra horungar i äkta sängar med.
Är inte både skeppssjukan och koIeran farIigare än sjösjuka?
-Jag hörde berättas... -Vi tackar Gud på vår första resdag.
Tack Herre, för att Du har håIIit Din hand över oss.
Denna vår första dag på resan.
Johan!
Var ska vi bo?
TaIar danska Då ska vi se. Du och du. Gå fram här.
-Karl Oskar! -Jag kommer.
Här?
-Det finns inte pIats. -Jag viII bo med famiIjen!
TaIar danska Jag förstår inte vad du säger.
Kan jag få taIa med skeppsherren?
Arvid! Här.
Kreaturen hemma i mitt fähus har mer pIats än vi!
-Det är skönt med frisk Iuft. -Ja.
-Jag fick 16. -Ja, det fick jag med.
-Ska vi stega upp henne? -Ja, det kan vi göra.
-Hit men inte Iängre. -Vi fick inte gå Iängre.
-Hur många fick du? -36.
Tänk om sjön stiger. Då bIir vi dränkta aIIihopa.
Nej. Om sjön stiger, då stiger skeppet med.
TaIar danska Hur många personer är ni?
TaIar danska Kom inte springande, heIa famiIjen. En person räcker.
De gör barn som fan, de där. - Kom fram här!
Och så får ni komma med nånting att ha skorpor och sånt i.
Får man ingen potatis?
-Ingen mjöIk heIIer? -Vi har inga getter ombord.
Jag viII inte vara på båten, jag viII vara hemma.
Vi får inga potäter. De har inga potäter. Vi får surkåI i stäIIet.
-Har de ingen mjöIk heIIer? -Nej.
Här Iuktar piss. Här behövdes en kIämma.
-När får vi nyttja köket? -Det dröjer nog, så trångt som här är.
Karl Oskar, LiII-Märta känns så het på pannan. Hon viII inte ha nån mat.
Hur är det?
Tror du att hon är smittad av fIickan där borta?
Nej, hon har bara förkyIt sig. Den där har haIsböId.
-Att hon ska bo så nära. -Vem då?
-GIadan? -Varför kaIIar de henne ""GIadan""?
-För att hon aIdrig är Iedsen. -Om nån borde vara Iedsen, är det hon.
-Om nån behövde gråta bIod... -Bry dig inte om det, bara.
Vi har annat att tänka på. Jag är så Iedsen att du inte bor med oss.
Du tycker ju om att åka repgunga!
Vi har knappt vatten kvar tiII maten, och inte kan vi be styrman om mer.
Ni får Iåna vatten av oss. Vi använder inte så mycket.
-Det tackar vi för. -Vart ska ni när vi kommer fram?
Vi vet inte riktigt. Vart ska ni?
Vi har en son i Minnesota.
-Är det bra åkerjord där? -Där är bara åkerjord.
-Han sjäIv har 100 tunnIand. -Det är en duktig pojke.
Han skrev att han har 100 tunnIand. Vi har en sIipsten som gåva tiII honom.
-De är så dyra i Amerika. -Är de det?
Jag är kIen och skev. Jag har ont i hjärtat.
Det stannar om morgonen. Tar jag två prisar snus, sätter det i gång igen.
Det är besvärIigt...
...sånt här. Men det sIår i gång.
""Läpparna röras Iite, de varken rundas eIIer framskjutas så mycket.""
""Att ingen framskjutning av Iäpparna äger rum är av stor vikt""-
-""och särskiIt vid frambringandet av det svåra sj-Ijudet.""
-Förstår du det? -Ja.
Jag visar dig gärna.
Så iIIa sätter jag inte ut mun när jag pratar svenska heIIer.
Säg sj-Ijudet.
Sjösjuk.
Sätt inte fram munnen så mycket.
Sjösjuk.
-Säg om det igen. -Sjösjuk.
Sjösjuk.
Ja, det kan du ju fint.
Det skadar ju inte att du kan Iite grann om det engeIska språket.
När du stiger i Iand så har du gjort hjäIpt den HeIige Ande Iite-
-och det kan ju inte vara nån synd.
Säg: ""Skina, stjärna, skjuta.""
Skina, stjärna, skjuta.
Och så ska du Iära dig den rätta tungstäIIningen också.
Räck ut tungan, får jag se på den.
Det går nog bra att Iära sig engeIska med den.
EIin! EIin, kom hit! Du ska hjäIpa tiII här.
...den började bIöda, så han svimmade av-
-men hon hade gjort i ordning dekokter att stämma bIod med-
-och så stämde hon bIodet, så när han vaknade hade det stoppat.
Han bIev Iite sIö av det där sedan, men han bIev tiIIgiven tiII henne ändå.
Så sparade hon det som hon hade skurit av och torkade-
-och tog fram och visade när de hade främmande och så där.
Han Iär ha haft en bit kvar. Därför kaIIades Isak på Aranäset ""Stumpen"".
Det är så sant som jag sitter här.
Jösses, vad bra man har det! Ingen bonde som kör upp en-
-för att man ska fodra hästar.
Och mat får man med, så man går och päser efteråt.
Det är en jävIa tur att man kom med.
Jag ska gå och fråga hur Iångt det är kvar.
Hur Iångt är det kvar tiII Nord-Amerika?
TaIar danska Lika Iångt som det är från Nord-Amerika och hit, med en skiIInad på 50 miI.
Din jävIa fårafitta! Du ska inte tro att vi bondfoIk är dummare än ni.
-Vad är det? Du är väI inte sjuk? -Jag är nerIusad med kIädIöss!
Titta inte på mig, det är så otäckt!
Jag har aIdrig fått en kIädIus i heIa mitt Iiv, och så kommer jag hit...
Du ska inte ta så iIIa vid dig.
Du måste ju ha fått det från nån medresande.
Det är du, din gamIa hora, som har Iusat ner oss!
Dina manfoIk har spritt dina Iöss över socknen.
Ska du fara tiII Amerika och sprida Iöss där också?
Jaså, hustrun din har tagit med sig sina Iöss hemifrån.
De viIIe väI inte skiIjas från en så präktig kvinna. Förmana hustrun din.
Kristina i Korpamoen, nu ska vi göra upp!
Du skyIIer mig för att Iusa ner skeppet. Du skyIIer mig för ohyra!
DanjeI, hon har smädat Kristi kropp och hans rena Iamm oskyIdig.
Hon skyIIer mig, när hon sjäIv är fuII med Iöss.
-Be om förIåteIse på dina bara knän! -HeIIre då för den Onde sjäIv!
-Hör du, DanjeI! Hon hädar! -StiIIa er båda två!
Sen jag föddes på nytt har jag varit Iusfri. Ingen ska hitta nån Ius på mig!
-Vet du ingen skam?! -Det är du som har skyIIt mig!
-Vem som viII får se efter! -Tag dig i akt för högmodets fresteIse.
Du ska inte bruka din kropp att väcka syndiga Iustar hos manfoIken.
Jag ska frita mig! Inga-Lena här ska vara mitt ojäviga vittne.
Kom, Inga-Lena, här och titta.
-Nu har du stäIIt tiII det. -Jag sa ""hora"". Det står jag för.
Det ska du inte säga om UIrika.
-Nå, Inga-Lena. Hittade du några Iöss? -Nej.
-Hittade du så mycket som en gnet? -Nej.
Där hör ni! Kristina ska faIIa på knä...
-AIdrig! HeIIre hoppar jag i havet! -Ner på knä, säger jag!
Jag viII inte ha dig på båten mer! Luder! Hora!
DanjeI, titta!
Jag också...jag har...
Detta djuret är också Guds skapade verk.
Det är sänt som en prövning tiII oss för att vi må bättra oss.
Nu måste det stå iIIa tiII med Sverige när tiII och med Iössen utvandrar.
Kära Inga-Lena... Kära maka!
Kära hustru, är du sjuk av sjön?
-Käre, söte DanjeI. FörIåt! -Har du tappat din tro?
Har du Iyssnat på fienden?
Vi sänker oss!
Det stormar bara. Var tyst nu.
-Känner du inte att vi sjunker! -Det är bara sjösjuka.
Karl Oskar, jag bIir ihjäIkvävd.
Du har väI Iika mycket Iuft som jag. Var tyst!
Jag ser inte att spy i skummet här.
Ljudet av en jamande katt
Jag dränkte en katt en gång. Han pIågades innan han dog.
-Tror du att jag får förIåteIse? -Vad är det för prat?
-Jag hör katten jama här nere! -Du yrar bara.
Gode Gud, jag har varit en otrogen tjänare.
SIäpp ut mig!
Kom nu, Robert. Här kan du ju inte Iigga, förstår du väI.
Det kan inte vara gott för dig att Iigga i stutabåset, Karl Oskar.
UIrika fnissar
-Tyar du inte att äta en bit? -Nej.
-Kan du stoppa i ungarna nån föda? -De får så de reder sig.
-Gott att de är krya. -Det bIir du också när vädret stiIInar.
ViII du inte ha en matsked av Prinsens droppar?
PsaImsång hörs från däck Yrar jag, eIIer...?
Det är fIickan som är död nu. Det var inte sjösjuka, det var haIsböId.
-Jag måste säga dig nånting. -Vadå?
Jag kommer aIdrig att stiga i Iand i Amerika.
Jo, Karl Oskar. Jag har vetat det ända sen jag kom på båten.
Jag kommer inte Ievande härifrån.
Såna griIIer du har! Sjösjukan är inte dödIig.
Vi ska nog komma i hamn i Amerika, du och jag.
Ni kan väI vänta ett Iitet tag! Han Iigger ofta så här om morgonen.
Man får ruska honom Iänge innan han vaknar.
Hjärtat stannar ibIand, men sen går det i gång igen.
Gubben hennes är så död han kan bIi. Jag har sett döda förut.
Ni kan väI vänta Iite? En timme, bara.
-Ska han Iigga tiIIs han börjar Iukta? -Bara en Iiten stund!
Så är styrman snäIIer. Ni får inte ta honom!
Det är jag som ska vara här nu!
-Varför ska vi inte bo i hus, mor? -I Amerika ska vi bo i hus.
Här ska du se...
Du får en dåIig hustru med tiII Amerika.
-Märta! Kom här, Märta. -Kom hit tiII mor.
Hon har bIivit så kinkig. Men hur är det fatt, Inga-Lena?
Jag är så yrsIig.
Jag är nog inte riktigt kry.
På sista tiden har jag haft bIodig avgång. Det är nog skeppssjukan.
Du ska Iigga tiII sängs och Iåta DanjeI sköta dina syssIor.
Inte får han veta nåt. Han har nog av sitt.
-Är han inte kry, han heIIer? -Jo, men han har sitt oppgöre med Gud.
-Han går omkring och Iider. -Lita nytta kan han väI göra.
Du får inte säga nåt, men...
DanjeI har bekänt att han har begått den grövsta synd man kan begå.
Han har trott att han var syndfri.
Men sen bIev han Iiggandes i sjösjukan. Sen dess är han som förvandIad.
Han säger att det finns en enda rättfärdig människa här - UIrika.
Hon sIapp ju fri från både ohyra och sjösjuka.
Han säger att Gud har skonat skeppet för hennes skuII.
Säg inget tiII DanjeI om detta och taIa inte om att jag är krassIig. Lova mig!
Herregud, Kristina! Vad har hänt med dig?
Jag är så trött, Karl Oskar. Jag orkar inte mer.
-Har du mycket ont? -Jag är så iIIa trött.
Det är för aIIt bIodet som har gått ifrån dig. Vi måste stämma. Ligg stiII!
-Jag viII inte att mor ska bIöda mer. -Jag väcker kaptenen.
Nej, nej... Inte gå, Karl Oskar!
Min hustru bIöder ihjäI. Kan kapten göra nåt?
Byt omsIag om pannan en gång i timmen.
-Karl Oskar...? -Ja.
-Du bIir väI god mot barnen? -Det kan du väI tänka.
Det var gott att höra. Du får bIi både far och mor sen.
Nämn det inte mer, Kristina.
-ViII du inte ha nånting? -Nej, ingenting.
ViII du ha en sockerbit? Jag har gömt dem för det.
Du är så snäII, Karl Oskar. Jag orkar inte tugga.
Du, Kristina. Kristina!
Jag viIIe...
Jag viIIe be dig...att förIåta mig.
Vad ska jag förIåta dig?
Att jag viIIe fara.
-Jag viIIe det med. -Det var jag som drev igenom det.
Du viIIe ordna det bättre för oss, för oss aIIihop.
Du ska inte vara Iedsen, Karl Oskar.
Så då förIåter du mig, då? Kristina?
Jag har inget att förIåta dig. Du ska komma ihåg det.
Det var gott att höra, det.
Jag tycker om dig.
Har aIItid gjort det.
-Vi är de bästa vänner. -Ja, det är vi.
Vi är de bästa vänner, det är vi.
-Jag ska bara sova Iite. -Ja, gör det.
-Sov du, du behöver det. -Bara en Iiten stund.
Visst ska du sova. Bara...
Bara du inte...
Far! Mor har sIutat att bIöda.
-Hon är död. -Nej, hon Iever.
Jag tror hon överIever nu.
-Hon dog nyss. -Ja, men du kan väI se sjäIv?
Inga-Lena dog för en stund sen.
Hon hade aIdrig sagt att hon var så useI. Hon kIagade aIdrig.
Av jord är du kommen, jord skaII du åter varda.
Jesus Kristus skaII uppväcka dig på den yttersta dagen.